God kväll, till er alla. Välkomna till Houston, energistaden,
hem åt de regerande världsmästarna i rollerboll.
Denna internationella nyckelmatch star mellan divisionsmästarna Madrid
och kraftfulla Houston.
Och här kommer de till ljudet av publikens applåder.
Upp på banan kommer Houston!
Houston, ledda av kapten Jonathan E,
deras ledande målgörare även detta året.
Jonathan! Jonathan!
Okej. Då kör vi.
Kontrollanten indikerar att han är redo,
och våra 30 multivisionskameror kommer att visa all spänning,
hastighet och dramatik i denna viktiga match.
Mina damer och herrar, vår korporationssång.
Kontrollanten testar sin datautrustning, klar för matchens början.
Den traditionella utskjutningen av testbollen betyder att vi strax börjar.
Kontrollanten för kvällens match,
DA Niehaus.
Tjänstemännen godkänner spelet. Varje lag avslutar sin samling och
nu jublar folkmassan ännu en gång när denna Houstonpubliken hälsar sitt lag,
ledd av den ståndaktige atleten Jonathan E.
Bryt upp. Nu gäller det, grabbar.
Kroka den!
Houston! Houston! Houston!
Nu för referatet. Här är RD.
Datorn räknar ned. Bollen skjuts ut.
Första perioden har börjat här i Houston ikväll.
Det första laget som plockar upp bollen kommer att vara på offensiven,
när de försöker göra mål, och det är Houston som plockar upp!
BJ flyttar sig runt banan,
manövrerar den in till den ledande målgöraren,
- Jonathan E. - Fortsätt! Fortsätt!
Akta honom!
Jonathan E håller bollen i höjden. Den måste hållas i sikte hela tiden.
- Plocka upp, plocka upp! - Jag har den, jag har den!
Till höger! Till höger!
Jonathan rör sig in bakom och sedan ut framför de Blues cykel.
Jonathan rör sig upp för banan och upp på sidan.
Här kommer Sanchez. Sanchez får tag i Jonathan, bakifrån,
men från räcket kommer Moonpie och slår ut fyra av Madrids män.
Den gamle örnen Moonpie
dök rakt ner från toppen av räcket och slog ut fyra av Madrids män.
De återstående Madridåkarna försvarar framför målet.
Jonathan har fortfarande bollen.
Han förflyttar sig inåt, han försöker skjuta. Han skjuter! Jonathan!
Han skjuter, och det är helt öppet.
Omgruppera!
Houstonlaget kommer att vara tvungna att omgruppera.
Madrids Belmonte skadades under spelet och han blir hjälpt av banan.
Första perioden, inga mål, vi förbereder oss
för utskjutningen av den andra bollen.
Och han missar och den träffar Carters cykel.
Slår ner Carter.
Ge mig ett handtag. Ut med dig!
Jonathan är där. Den skickas vidare. Passen är komplett till Jonathan.
Han åker förbi och slår honom till döds!
Såg ni det?
Det borde vara straff. Tjänstemannen ser åt hans håll.
Moonpie åker på som om ingenting hänt.
Håll uppe!
- Moon, till vänster, till vänster. - Ja, ja!
- Ta ut honom! - Jag har honom.
Bryt upp, bryt upp!
Åk, Jonathan, åk!
Kan han ge Houston första målet i matchen?
- Han skjuter, han skjuter i mål! - Ja!
Och i slutet på den första perioden
ger Jonathans mål Houston en 1-0 ledning över Madrid.
Målgörare Jonathan E! Tiden - första perioden, 12 minuter.
Bollen skjuts ut för början av den andra perioden.
Madrid, ligger under med ett mål,
försöker gå på offensiven för att utjämna poängen.
Åk, Madrid!
- Här, haka på, haka på. - Jag är med dig.
Kom igen, Madrid, kom igen!
Han åker upp till fronten. Madrids Gonzales har den fortfarande.
Rak arm igen, denna gången till Bodeus.
Bodeus, på offensiven för Madridlaget.
Här är Houstons försvar.
Det är ett skott. Det är lågt! Och tillbaka ner på banan går Bodeus.
Men han är inte skadad. Men hans målförsök misslyckades.
Och ställningen är fortfarande 1-0 till Houston.
Bollen skjuts ut igen. Madrid pressar på nu.
Ökar pressen.
Rör på er! Kom igen, nu!
Vänta. Kom igen, då rör vi på oss!
Vi har den nu.
Vänta, vänta.
Akta den. Håll ögonen med er!
In kommer nu, Sanchez.
Rör sig till vänster och till höger.
Han har ångan uppe, fortfarande på offensiven,
försöker han att utjämna. Sanchez rör sig runt cykeln,
gör ett långt loopskott. Mål!
Sanchez gör mål för Madrid och det står lika,
1-1.
Andra perioden.
Bollen är i spel igen, och skopas upp av Aston denna gången!
Tre minuter. Ut med dig!
Straff för Madrid.
Tre minuter. Dåligt uppförande med cykeln.
På cykel nr .1
Är ni nöjda nu, Madrid? Vad är det för spel ni grabbar spelar?
Ta det lugnt. Ta det lugnt. Slappna av, det kommer att bli bra.
Publiken är helt vild,
galna i den vidöppna striden i detta kvartsfinalspelet.
Åk! Åk! Kom igen, för helsike, åk!
Alla går ner, i en hop på banan.
Bollen rullar fritt, och ner i rännan. Det är en död boll.
Hit, hit, hit! Kom igen, kom igen! Av banan, av banan!
Kom igen, ut med er!
Hur går det, Jonathan?
- Ge mig en handduk, va, Bull? - Visst.
Kom igen, Dune!
Moonpie dropp-sparkar honom!
Treminutersstraff!
Försök inte med sån't. Av banan!
Ställ upp er.
Han hoppar över Madridförsvaret, reser sig framför målet,
och han klämmer in den och det är mål!
Jonathan klämmer in den och gör mål
vilket ger Houston 2-1 ledning över Madrid.
Houston har bollen igen.
- Här i trejde... - Det är en cykel!
Stoppa honom!
Jonathan E har den. Jonathan kommer in lågt
med en otrolig manöver. Han skjuter, han gör mål!
Jag älskar detta spelet, Moonpie.
- Jag älskar det. - Jaa!
Två matcher kvar. Gissa vilka vi spelar först.
Tokyo. Vem hade trott att de hade tagit sig till slutspel?
De är bra. De har den där gamla Samurai andan.
Ja, men de är ungefär så här höga allihop.
Två eller tre små saker blir en stor sak.
De är benägna att klättra överallt på en och äta ens lunch!
Jag kan inte vara man-mot-man med en pygmé eller en oriental.
Jag vet inte vad det är.
Ni var bra ikväll, allihopa.
Elaka,
- skarpa! - Tack ska du ha.
- Ni grabbar var duktiga igen. - Tack ska du ha, Mr Bartholomew.
Och du, du rullade, du rullade verkligen.
Jaa.
Du spelar som vår mästare här. Får du lektioner av honom?
Nej, vi ger bara lektioner till det andra laget!
Hur känner du dig, Jonathan?
Jag känner mig hård, Mr Bartholomew. Det är trevligt att träffa dig.
Jonathan E. Det var namnet.
Houston spelare kommer och går, men mästaren
spelar på.
Hör, hör!
Energikorporationen har svårt för att komma på nya sätt att betala mästaren.
Vi kan inte komma på fler belöningar åt honom.
Skulle du vilja att vi hade det problemet med dig?
Ja, sir!
Du är som Jonathan, du spelar utan hämningar,
men det här är Jonathans säsong.
Varje säsong verkar vara Jonathans säsong,
men i år har vi dig på Multivision,
en speciell show bara om dig.
Ingen spelare har någonsin fått det förut.
Hela världen kommer att titta för detta är ditt år.
Du har det bara, lillen!
- Så, två matcher kvar. - Just det, Mr Bartholomew.
New York i finalen!
Laget verkar vältränat,
mästaren säger att han känner sig elak.
Inga problem här.
Det stämmer!
Vad är detta, fruktjuice?
Mycket nyttigt, Mr Bartholomew. Mycket nyttigt.
Dröm sött, Moonpie.
Det är en dålig vana du har skaffat dig där.
Vet du vad den vanan kommer att få dig att drömma, Moonpie?
Du kommer att drömma om att vara en tjänsteman.
Du kommer att ha händerna på alla kontrollerna,
och du kommer att ha på dig en grå kostym, och du kommer att ta beslut.
Men vet du vad, Moonpie?
Vet du vad alla de där tjänstemännen drömmer om,
där ute bakom sina skrivbord?
De drömmer att de är rollerbollare.
De drömmer om att vara Jonathan. De har muskler.
- De slår in skallar. - Jaa!
Är vi klara att gå? Vi kan inte hålla de här grabbarna hela kvällen.
Jonathan,
kom och hälsa på mig, imorgon.
God natt, Mr Bartholomew.
- Tyst, tyst. - Detta är ett fantastiskt lag.
En fantastisk stad.
Fantastiska grejor där ute ikväll.
- God morgon. - Hur mår du?
- Brutalt spel igår kväll. - Tack ska du ha.
- Så det är Tokyo i semifinalen? - Det stämmer.
Fortsätt att hålla i trådarna, va?
Kom in, Jonathan.
Observera tystnad med mig en minut, är du snäll?
Det är viktigt att ha en plats där man kan tänka över saker.
Du har din ranch. Jag vet att du tycker om att vara där.
Jag skar mig i fingret.
Jag är ledsen. Här.
Du har haft en otrolig karriär, Jonathan.
Du vet hur stolta vi är över Houstonlaget,
och vad vi tycker om dig på Energi.
Men nu finns det tjänstemän som vill ha bort dig.
Sir?
Du har haft 10 år i spelet, Jonathan,
längre än någon annan någonsin.
Pensionera mig... Hur kan jag göra det?
På ditt speciella program.
Det finns vissa som tycker att detta programmet ska användas till
att tala om för alla att du drar dig tillbaka.
Vem vill det?
När den här specialen först planerades av oss här på Energi
såg vi det som någonting positivt
men nu vill styrelsen göra en ändring.
Programmet är fastställt, hela världen väntar på det,
så detta verkar vara det perfekta tillfället.
Laget...
De är beroende av mig.
Jonathan, vi tänker igenom det här tillsammans.
Du vet hur spelet hjälper oss.
Det har en bestämd social uppgift.
Nationer är bankrutta, borta.
Det finns inga stamkrig längre.
Till och med korporationskrigen ligger i det förflutna.
Ja, tja, jag vet det. Det är bara det att...
Så nu har vi de stora och deras tjänstemän.
Transport, mat, kommunikationer,
bostäder, lyx, energi.
Några få av oss tar beslut på en global skala
för allas bästa.
Laget är en enhet. Det spelar i vissa rytmer.
Det gör ett tjänstemanslag också, Jonathan.
Nu har alla det bekvämt,
det vet du.
Ingen fattigdom, inga sjukdomar.
Ingen avsaknad och mycket lyx,
som du njuter av precis som om du vore i tjänstemansklassen.
Korporationssamhället tar hand om allting.
Och det enda det ber någon,
det enda det någonsin har bett någon om, någonsin
är att inte lägga sig i chefsbeslut.
Jag... Jag vill inte säga emot.
Jag försöker bara att förstå.
Detta är för ditt eget bästa. Du måste veta det, Jonathan.
Det är alla beslut som har med dig att göra.
Tja, Jag...
Jag förlorade Ella.
Korporationen tog min fru ifrån mig
- för att en tjänsteman ville ha henne. - Jag tänker inte gå igenom allt det igen.
Det var innan jag tog över. Jag hade ingenting med det att göra.
Efter vad jag har hört ville din fru själv lämna dig.
Så, nu, ska du pensionera dig.
Det borde inte vara särskilt svårt för dig.
Dumt spel, trots allt.
Fruktansvärt spel. Du borde vara glad att du får sluta.
Jag är inte...
Jag vet bara inte, Mr Bartholomew. Jag vet bara inte.
Jag inser att du inte hade någonting med att göra att Ella lämnade mig.
- Jonathan, jag... - Men...
Du har rätt.
Jag menar, jag borde vara...
Jag borde vara fullständigt nöjd med vad du säger.
Ta lite tid för dig själv. Ta några dagar på dig.
Du har precis kommit från en match. Du är trött.
Åk till din ranch, men... tänk över det.
Och förstå det.
Se till att du förstår det.
För jag förstår inte ditt motstånd.
Och det tror jag inte att någon annan kommer att göra heller.
- Var din flygresa okej? - Är Clete här?
- Han är i träningsrummet. - Jag går och säger hej.
Jonathan?
Titta vad jag fick till frukost.
Det är en uppsägning från korporationen.
Vad står det?
Att jag bör ge mig iväg härifrån. Du vet, dra, försvinna.
Den sortens saker. Vet du någonting om det?
Ja, jag typ hörde talas om det.
Du visste att det skulle hända.
Vi har varit tillsammans i sex månader.
Ville du inte ens säga hejdå?
Vi pratar om det senare, okej?
Det ville du inte, va?
Du ville inte ens att jag skulle vara här när du kom tillbaka.
Jag måste gå och hälsa på Cletus.
Vad vill du att jag ska göra under tiden?
Jag vill att du ska ta det lugnt.
Jag vill att du ska gå in och fixa någonting att äta.
Clete har rest långt och jag är hungrig.
Blir det bra?
Jonathan?
Jag är glad att du är okej.
Kom igen. Så ja, kom igen.
Kom igen.
- Jag är inte trött nog. - Ja!
Jag fick dig, eller hur, lillen?
- Två matcher i följd? - Va?
Du har gjort det i de två sista matcherna. Axeln framåt vänster.
Du står på din vänstra skridsko.
Gör du det i Tokyo, tar de hem din arm till lunch.
Hänger du med?
Okej, öva du på det lite åt mig, va?
Okej.
Helvete, jag glömmer vilken korporation som är vilken.
Vilken åsna som helst vet att eld är energi.
Vem skrev musiken?
Var kommer musiken från?
- Okej om jag tar en av de här? - Kom igen, ta en semester.
Jag glömmer vilken korporation som styr vilken stad.
Chicago är fortfarande matstaden,
men vad är Indianapolis? Vad hände egentligen med den sta'n?
Vad hände egentligen med Mackie?
Allting var mycket lättare när jag var barn.
Vi hade fortfarande tre länder.
Det var innan korporationskrigen, till och med innan rollerboll.
Innan allting. Tror ni på barn?
Ja kommer ihåg att någon berättade för mig om
fotbollsligan och världsmästerskapen.
- Vart ska du ta vägen? - Indianapolis.
Vad vet du om det där, Clete?
Jag menar,
du vet, hur korporationerna började, om korporationskrigen.
De var hemska!
Tja, ingen pratar om det.
- Jo, förutom mellan vänner. - Ja.
Jag minns ditt första år.
Du var elak och snål.
Den bäste spelaren jag någonsin tränat.
Ingen kunde lägga en hand på dig det året. Minns du?
Ja.
Hörru, jag måste fråga dig någonting.
Ser man där. Sätt igång bara. Jag lyssnar.
Tja, det är någonting på gång med spelet.
Jag vet inte vad det är. Jag tror inte att det är meningen att jag ska veta.
Vad då?
De vill att jag slutar.
Varför... skulle de vilja att du gör det?
Jag vet inte.
Det är det jag vill att du tar reda på.
Tja, jag ska försöka.
Jag får höra mer eller mindre allting om spelet, på ena eller andra sättet.
Det är det jag menar. Jag kan inte komma på
en annan tjänsteman som säger något.
Som jag sa, jag...
Jag ska försöka.
Men jag tror inte att det finns mycket jag kan...
Hörru, inga problem för någon av oss, Clete.
Ta bara reda på vad du kan.
Lita på mig, Jonathan. Det vet du att du kan.
Visst.
Tja, sätt dig ner.
Ja, visst.
Tack, grabbar.
Bra show, Johnny.
Det är Houstons spelsätt.
Om ni pojkar vill platsa i det här laget, spela för Houston, måste ni lära er det.
Vi är stolta över att vara ett starkt lag.
- Det stämmer. - Vi är starka, vi är hårda.
Och det betyder inte
att vi gillar att ha er hängande där bak på ett räcke
i ett slagsmål, som bara pågår i sektion A, när du borde vara i sektion B.
Är jag på väg upp till målgården och du är inte i den rätta sektionen,
- är det inge bra för oss. - Just det.
Vilka är de två nya uppfångarna?
Jaha, ge mig den där bollen.
Stick...
inte ner era händer i den där rännan för snabbt.
Vänta tills den där bollen kommer ner för banan.
Var inte för ivrig. Den där grejen kan ta av armen på dig.
Och så cyklarna.
En cykel...
kanske offrar en liten tre-minutersstraff,
för att köra över en spelare,
som han tycker åker lite för bra den dagen.
Så, vi har några metoder här i Houston. Det finns hundratals.
En, är att använda skölden här. Använd dina skydd. Använd vad du har.
Kör in den armen där, håll foten framåt.
Slå, flytta, du tar dig bort från krashen. Håll alltid fötterna här.
Korsa inte här. Du blir helt ihoptvinnad.
Eller om en snubbe sitter högt på cykeln - många killar gillar att sitta högt,
dra ner en i luften. Gjorde jag dig illa, Blue?
Jag hade inte gjort honom illa för allt i världen.
Nu en tredje metod, en som har utövats till perfektion av en liten vän till mig,
dyket.
Dykaren, det är jag!
Häng uppe på räcket, använd hela banans fart,
kom ner och dropp-sparka en cykel.
Hörru... Ursäkta mig.
Du... lyssnar inte så värst mycket, eller hur?
Vad heter den här snubben?
Det är vår nye fartboll från Manila.
Jaa, du vet. Den där tuffingen.
Kom ingen, ställ dig upp tuffing.
Oj, han är en stor lirare.
Hörru, varför gör du inte mig och pojkarna en tjänst?
Eftersom du vet allting som finns att veta, hade vi uppskattat det om...
Jag vill att du ger oss en demonstration. Visa oss hur du fick ditt stora rykte.
Bara åk runt och slå ut mig, va?
Ta honom, tuffing.
Så, ögonen. Använd dem.
Fixera inte era ögon på en punkt. Detta spelet sitter inte bara i musklerna.
Använd era huvuden.
Håll ögonen på målet och håll...
Öron. Jaa, de är jätteviktiga, de med.
Om det finns någonting jag älskar är det lyxcentra.
Och när jag får mitt privilegekort, vet jag vad jag också ska skaffa mig.
- En sekreterare. - Varför det?
Funderar du på att bli tjänsteman?
Åh, jag behöver bara en. Ungefär så här lång.
Jaha?
Varför tar du det inte lite lugnt?
Hallå.
- Kan jag hjälpa er? - Ja. Jag försökte beställa några böcker
och de sa att jag var tvungen att komma till centrat personligen.
Det stämmer, detta är vår cirkulations- enhet. Välj här eller genom katalogen.
Det måste vara något misstag. Böckerna som du har beställt är hemliga,
och har blivit transkriberade och summerade.
Vem summerar dem?
Jag förmodar att datorerna summerar dem.
- Vad behöver du böcker för? - Jag ville bara studera vissa grejor.
Du skulle kunna gå till datacentralent där
de riktiga bibliotekarierna transkriberar dem.
Men vi har alla de redigerade versionerna här. Allting jag skulle tro du vill ha.
Tja, vi får väl se, då.
Detta är inget bibliotek och du är egentligen ingen bibliotikarie?
Jag är bara en kontorist, det stämmer. Jag är ledsen för detta, alltså.
Böckerna finns i själva verket i databanker och blir summerade?
Var ligger de?
Det finns en databank i Washington.
Den största ligger i Genève. Det är ett trevligt ställe att besöka.
Jag antar att det är där alla böckerna finns nu.
Tack ska du ha.
Det är inte det, precis.
Ja, men böcker, Jonathan?
Jag menar, allting du vill veta, du kan hyra en lärare från korporationen.
Du skulle kunna ringa någon, använda ditt privilegiekort.
Det kan jag inte. Det är just därför.
Jag tror att det är någonting på gång. Någon sätter press på mig.
Vem? Bartholomew?
Du är Jonathan E. Alla känner till dig. Du har allting.
Du vet att de kommer ta hand om dig. Det har de alltid gjort.
Jaa. Jag vet inte.
Men jag vet det. Vi lever bra. Du vet att vi gör det.
Jag hittade den här att sätta på mig.
Är det okej?
Det är uniformen här i huset.
Jag är Daphne.
Ja. Det skulle man kunna tro.
Det är okej.
Här. Sätt på dig dem här, med.
Det stämmer! Inga straffar. Begränsade avbytare. Det klarar ni!
Ni kan slå Tokyo!
Allt vi behöver göra är att ändra vår taktik.
Ändra reglerna har de alltid gjort. Hörru, det vet du ju!
Det får fler människor att titta på matcherna,
det är bara det det handlar om.
Ni har alla skrivit under kontrakt som tar slut efter säsongen,
oavsett vilka ändringar som görs i spelet.
- Och, var enda en av er har skrivit under. - Ni ser, nu har vi alla skrivit på kontrakt.
Det spelar ingen roll! Det finns inte en chans att vi förlorar,
oavsett hur de ändrar spelet.
Just det.
Allt det betyder är att vi ändrar vår strategi. Vi slår ut deras cyklar tidigt.
Vi tar hand om deras spelare. Försök inte att göra mål,
och spelet är ert.
Så, var försiktiga där ute. De spelar enligt samma regler som vi.
Det kommer att gå rått till. Men det är i princip samma spel.
Och det laget med styrkan vinner.
Det är lätt att säga, hörru!
Hörru, Rusty.
Vänta ett tag.
Hörru, Rusty, kom igen.
Du pratade med dem om kontrakt.
Varför ber de alla andra att spela utan straffreglerna,
och försöker få mig att sluta?
Jag vet inte.
Men kan du inte bara göra som de säger?
För ditt eget bästa, lägg av.
Jag vill inte lämna killarna att spela mot Tokyo
med regler som håller på att brytas ner.
Jonathan, det spelar ingen roll vad du vill!
Tänk på det.
Vi gjorde de här i slow motion för att visa resultaten av dina slag
på motståndarnas spelare.
Jaha, vad bra.
Vi vill att du godkänner klippen.
Det... det är helt okej med mig.
Vad som helst.
Jag förstår... verkligen inte hur jag kan behövas här.
Tja, energifolket vill att du ska vara nöjd.
Så ja. Är inte det ett underbart skott?
Visst.
Jag är en statistikidiot själv. Är inte det perverst?
Har du någonting jag kan ta?
Ta bara en, va?
Statistik, va?
Ja, det största antalet poäng som tagits i ett enda spel, 18.
Den högsta hastigheten på en boll som faktiskt fångats av en spelare, 120mph.
Flest dödsfall...
Snälla.
Gör inte så.
Flest dödsfall, 9. Rom mot Pittsburgh, december förra året.
Det största antalet spelare
som slagits ut av en enda spelare i ett enda spel,
13.
Ett världsrekord, satt av dig själv, i egen hög person.
Det har gjorts studier av statisktiska fenomen in rollerboll.
Vissa går till banan, men tar aldrig ögonen från den stora tavlan.
Vad är detta?
Jag har alltid undrat om en rollerbollspelare
ser sig själv som en särskild klass.
"Hallå."
"Paus."
"Jag är Jonathan E. Le."
"Jag skulle vilja..." Är detta åt mig?
Väldigt skarpsinnigt. Ja.
Det är ditt avgångstal.
Din special är redan fastställd och har offentliggjorts världen över.
Det är meningen att du ska läsa detta som en del av programmet.
Vilken sorts piller gav du mig?
Rent afrodisiakum, Daph. Ha det så trevligt, kära du.
Kan vi inte bara avsluta och gå hem?
Ni är under inspelning.
- Känner du dig yr? - Försök bara att läsa upp talet.
Jag är okej.
Varför läser du... läs... nu...
Ja, visst, det är väl vad du vill?
Du gör saker och ting svåra.
Hur många uppdrag har du varit på, Daph?
Åh, du är bra på det du är bra på,
så du måste ha varit runt lite.
Många tjejer har bott hos mig. Du vet det.
Verkar inte ha någonting emot det.
Men jag har haft konstiga tankar om dig, Daph. Konstiga tankar.
Undrade om du har blivit informerad om mig.
Jag ber dig att läsa...
Ja, jag inser en massa saker, Daph. Inser du en massa saker?
Du ser hemsk ut.
Du ser verkligen hemsk ut.
Kom igen.
Du borde inte ta grejor som folk erbjuder dig bara så där.
Vad var det i den?
Inget som kommer att skada dig. Du har för stor tillit. Har du tänkt på det?
Kroka dem djupt. Nu!
De är bra killar, men de är lite väl råa.
Tack ska du ha.
Som ni vet, är det snart dags för Tokyo matchen.
Och ni kommer säkert ihåg att Tokyo laget
använder diverse karate och Hapkido tekniker.
Vi kommer att studera dessa tekniker,
med speciell uppmärksamhet vad gäller användandet av dödliga slag.
Samma föreläsning vart enda år!
Det finns vissa kroppsområden
som den skicklige motståndaren kommer att försöka slå mot.
Vad vi har åt våra skickliga motståndare är Houstons knytnäve-i-fejset-teknik, va!
Speciellt i ett spel utan straffar och...
Ni måste bli galna. Spela hårt. Det spelar ingen roll om de är pyttesmå män allihop.
Speciellt inte i ett spel utan straffar och begränsade avbytare.
Bli galna och flyg!
Snälla...
Det finns vissa kroppsområden som jag känner till, med.
Vad vi måste göra är att slå de här killarna i ganglian.
Var?
I ganglian. Det är en röra av nerver precis under örat.
Man måste slå käkbenet upp i den nervröran, så ringer det i klockan.
Ni måste förstå,
Tokyo laget har en väldigt excentrisk spelstil.
Och inga straffar! Om jag går ner, vet jag att mitt lag är med mig, eller hur?
Snälla.
Rå fart!
Gör er familjära med grunderna för slagsmålstekniker.
Ingen kommer att slå oss, regler eller inga regler.
Fortsätt.
Detta är Houstonlaget!
- Regler eller inga regler. - Vi slåss för varandra.
De är verkligen ganska vackra, på sitt eget vilda sätt.
Jag kan nästan känna lukten av lejonen.
Var inte dum. De är gjorda i Detroit.
Ja, de är androider. De är programmerade allihop.
Det stämmer, hela spelet är spelat av robotar.
De ser ut som män, och de blöder!
Inte så högt. De kan höra dig.
Det kommer att försäkra stabilitet, expansion och ge höga vinster
för vår företagsamhet på planeten.
- Vill du fundera på det? - Du får det att låta så totalt romantiskt.
Åh, han är supersnygg, absolut supersnygg.
Jag vet, men han är så intelligent. Jag lever i princip på smartpiller.
Hörru, här är han.
Hej, Johnnypojken! Hej, grabben!
Kom igen, så får vi höra det. Kom igen!
Ge mig ett handtag. Jag har för mycket att göra här.
Uppför dig.
Hallå, Mackie.
Jaha, hur är det med dig då?
Du vet att det är din kväll ikväll, Jonathan.
Har du kul?
Jag är glad att du är här.
Jag är här med en tjänsteman.
Han frågade allt om dig.
Ville veta om jag njöt av dig.
Hej, Rockie, hej, ge henne din hand.
- Det håller på att bli tungt. - Det är för mycket.
- Jaha, vad tycker du om det nya spelet? - Jag har inte hört så mycket om det.
Regeländringarna gavs ut för en vecka sedan.
- Vem ändrade dem? - Det är vad jag försöker att ta reda på.
Hörru, regler eller inga regler, det är fortfarande samma spel.
- Jag ser fram emot programmet. - När man ser återuppspelningen...
Ursäkta mig.
- Har ni hört om Evans? - Vaddå?
Han är ute. Borta.
Du skojar!
Den gamle mannen?
Vem fick honom?
Va?
Jag sa, vem fick honom?
Krokodilen.
Gillar du lyrik?
Vi går upp där uppe. Jag har en dikt åt dig.
Välkomna, sportentusiaster överallt.
Ikväll riktar Multivision sina kameror mot Jonathan E's fantastiska karriär.
Under de åren
när Houston började att utveckla sig till ett världsmästerskapslag,
- blev Jonathan E's anfallsstil... - Jonathan, det är du, kom igen!
...har alltid varit lagets starkaste tillgång.
Ja, spelet verkar vara som gjort för honom.
Hörru, jag pratade med alla jag kunde.
Och någonting är på gång. Ja, det har du rätt i.
Men ingen vill prata om det, jag menar ingen!
Det är svårt att få reda på saker, Jonathan, det vet du.
För helvete, ingen vet ens namnen längre, på de män som sitter i styrelsen.
Hörru, jag är ledsen.
- De vill ha ut dig. Vet du det? - Ja.
Men vet du vilka de är?
Bartholomew, antar jag.
Över Bartholomew.
Det är tjänstemännens styrelse.
- Varför skulle de bry sig om mig? - Tja, det gör de.
De är till och med efter den gamle mannen för att han inte fick dig
att gå i pension.
Hur kommer det sig att de sände programmet utan det?
Jag tror att de var tvunga. De ville inte det. Det är väldigt kinkigt.
Jonathan, det finns någonting som du borde veta.
Hörru, ingen har sagt det, men jag är säker på det.
De är rädda för dig, Jonathan.
Hela vägen till toppen, är de det.
Vad är de rädda för mig för?
Åh, nej, gå inte än. Vi visar dem några favoriter.
Får vi se dem då!
Mr Bartholomew skulle vilja träffa dig nu.
Han är i arbetsrummet.
Kom igen, skynda er, där borta!
Vet du, jag har alltid tagit hänsyn till din belägenhet, Jonathan,
och dina behov.
Nu måste du ta hänsyn till mina,
- och våra. - Jag förstår vad du säger.
Inga spelare är större än själva spelet.
Det är ett betydelsefullt spel på många olika sätt.
Bollens hastighet, banans fruktansvärda fysik.
Och mitt i alltihop, män, som spelar enligt ett underligt regelverk.
Det är inte ett spel det är meningen att man ska växa sig stark i, Jonathan.
Du förstår det, gör du inte?
Mer och mer, Mr Bartholomew.
Skjut den där statyn!
Den där, ja! Skjut den!
Hörru, trädet!
Du måste lyssna på mina råd.
Du får inte spela mot Tokyo. Du får inte spela igen.
- Jag vill att ni möter mina krav. - Krav?
Tro mig, jag hade gärna gjort en deal, Jonathan. Jag älskar att förhandla.
Men den här situationen är mycket, mycket enklare.
Denna Multivisionsföreställningen ikväll var mycket pinsam.
För mig och för andra.
Det är möjligt att jag aldrig får reda på varför
jag har blivit ombedd att lämna spelet,
men jag vet att jag kan få vissa eftergifter, och jag vill ha dem.
Du missade!
Jag vill träffa Ella, min fru. Se till så att jag kan få träffa henne igen.
Det är inte lätt, Jonathan.
Jag vill ha andra eftergifter, med.
Åh! Titta där!
Jag har aldrig sett någonting liknande i hela mitt liv! Det är ju otroligt!
Det är underbart.
Titta på alla flammorna!
I själva verket, slåss du för
rätten att stanna i ett fruktansvärt socialt skådespel.
Det har sina syften. Du har tjänat det syftet på ett strålande sätt.
Varför kivas när du kan sluta?
Och du säger du vill veta varför beslut tas.
Ditt framtida välbefinnande är försäkrat.
Du behöver inte veta.
Varför gräla om beslut som du inte har makt nog att ta åt dig själv?
Energi kommer att ta väl hand om dig, det vet du.
Om regeländringarna står kvar, Mr Bartholomew,
spelar jag med mitt lag.
För sent. Regeländringarna har planerats och tillkännagetts.
Vi kan inte gå tillbaka. Det har du sett till.
Vi ses i Tokyo.
Du kunde ha blivit driven att sluta! Du kunde ha blivit tvingad!
Ni kan inte tvinga mig att lägga av!
Säg inte åt mig att jag inte kan.
Våga aldrig säga det! Jag kan!
Du kan stoppas!
Du är tramsig!
Du kunde ha dödat någon!
- Allting går för fort. Jag har inte packat. - Glöm det, du ska inte med, Daph.
De här väskorna är klara. Här. Ta den här extrahatten.
Sir...
Jag fick ett samtal. Jag måste över till Energi.
- Ska du inte åka till Tokyo? - Vad menar du jag ska inte med?
Jag hoppas att detta inte är olägligt.
Nej, nej. Det är inga problem.
Det är meningen att jag ska åka med dig.
Jasså, vad då meningen?
Vem sa åt dig att det är meningen att du ska åka med mig?
Ingen sa det.
Hörru, Jonathan, Jag vill verkligen åka med dig. Verkligen.
Du kommer att behöva mig.
Skaffa dig ett annat uppdrag, va, Daph?
Alla är ett uppdrag. Livet är ett uppdrag.
Sätt fart.
Det är bäst att du gör som du blir tillsagd, Jonathan. Det är allt jag kan säga.
Hotar du mig?
Var inte här när jag kommer tillbaks.
Du kommer inte tillbaks, Johnny pojken...
Försök inte att skrämma mig, Daphne, du vet inte hur.
Hörru.
Gå du och säg åt de där mänskorna att jag åker till Tokyo utan dig, va?
Säg du åt dem.
Keller.
Se till så att mina grejor kommer till banan i Tokyo.
Jag ska åka med laget på den här resan.
Du ringer transport och talar om det för dem.
Ja, sir.
Vilka chanser har Houston att slå Tokyo ikväll?
Tja, båda lagen har fina spelare, och olika stilar.
Vad säger du, Moonpie?
Ja, ja, men det är inte en jämn match, va?
För att Tokyolaget har alla de här små korta killarna.
Tokyo! Tokyo!
Vad tror du om regeländringarna?
Tja, i Houston spelar vi typ ett vidöppet system.
Vill du kommentera på spelet där reglerna ändras hela tiden?
Spelet har alltid haft regeländringar. De påverkar inte de bra lagen.
Du är en fantastisk ny spelare. Vad är hemligheten bakom din succé?
Åh, det är ingen hemlighet. Jag bara imiterar honom,
och plastikkirurgin håller mig snygg.
Det går rykten att säsongens sista spel kommer att spelas
utan tidsgränser. Några kommentarer?
Jag tror inte att de tar det så långt. Det är fortfarande ett spel.
Det går också andra rykten. Vissa säger att du har gått i pension.
Här är jag.
Korporationssamhället var ett oundvikligt öde,
en materiell drömvärld.
Allting som rördes kom inom räckhåll.
Jag har blivit rörd hela mitt liv.
På ena eller andra sättet.
Antingen kramad eller slagen.
Verkar inte spela särskilt stor roll vilket längre.
Jag antar att det är därför jag vill träffa Ella igen.
För att se om jag fortfarande känner saker nu.
Förstår du vad jag menar?
Det är några andra saker, med.
De tog Ella ifrån mig.
Nu försöker de knuffa ut mig.
Jag skulle gärna vilja veta varför.
Jag tror jag går till en av de där datacentralerna.
Se vad jag kan få reda på.
Att få reda på saker, det är...
Det är grejen, Moonpie.
Välkommen till Tokyo, och kvällens dramatiska semifinal
för världsmästerskapen i rollerboll
mellan värdarna Tokyo och de försvarande mästarna Houston.
Stora regeländringar ikväll.
Inga straffar kommer att kallas och avbytarna har begränsats.
Mina damer och herrar, res er upp
för spelandet av vår korporationssång.
Namnet på kontrollanten för kvällens match,
CC Nakamura.
- Du okej? - Jaa, jag är okej!
Jag vill bara ut där och slå de små snubbarna.
Hör du, håll ihop nu, okej?
Ja. Okej, Johnny. Då kör vi, då kör vi!
Får jag be om er uppmärksamhet!
Regeländringarna för kvällens spel,
begränsade avbytare och inga straffar.
Kontrollanten kollar datorn, som är redo för utskjutning
och den första bollen skjuts ut. Spelet har börjat.
Kom ihåg, det blir inga straffar,
och avbytarna har begränsats. Detta kommer att bli en mörbultande
match för båda lagen.
- Här kommer de! - Nästa gång.
Sprid! Sprid ut er!
Så där ja, pojkar, fortsätt bara.
Håll er nära nu, håll er nära.
Stanna kvar med dem!
Åk, åk, åk!
Det är en enda röra framför målet. Alla är nere.
Kubo, på sina knän, gör mål!
Kubo gör mål sittandes på knä
framför målet.
Och Tokyo tar en 1-0 ledning över Houston.
Detta är ett snabbt spel ikväll Tokyo leder med 1-0.
Houston har fått pressen på sig av det snabbare Tokyolaget.
Den andra bollen skjuts ut.
Sprid ut er!
Sakta ner dem!
Sprid ut er!
Här visar Tokyolaget in snabbare taktik.
Och nu bildar, Houstons cyklar och spelare en vägg.
- Kolla bollen! - Se till att få ut dem!
Cykel, cykel!
Cykla honom! Cykla honom!
Du har honom, lillen,
du har honom.
Bollen skjuts ut, och den andra perioden har börjat
med Tokyo i ledningen
Houston tvingas att komma bakifrån ikväll. Houston.
Här har du.
Akta gubben bakom mig! Akta gubben bakom mig!
Bollen är i spel igen.
Den blir upplockad av Carter för Houston.
Houston attackerar.
Kom igen!
Rakt i hålet, genom tre män och han gör mål!
Mål till Houston
gjordes av Jonathan E!
Tid - 12.05, andra perioden.
- Jag älskar detta spelet! - Jaa!
Vissa skador här och tre spelare får hjälp ned från banan.
- Sprinta! - Ja, visst!
Kom igen, Moonpie, Moonpie!
Här borta! Här borta!
Vad i helvete håller de här killarna på med?
Jag vet inte. Kom igen, håll dig nära.
Jag sa åt dig att hålla dig nära.
Så ja, håll igen nästa gång, va?
Va? Fortsätt, fortsätt, fortsätt, fortsätt!
Moonpie!
Jag fick honom!
Låt mig få honom!
Ta det lugnt. Allting kommer att ordna sig.
Sitt ner där borta.
Sitt bara här. Allting kommer att bli bra.
Läkaren, hörru läkaren, kom hit bort! Kom igen!
Moonpie!
- Kom igen, Moonpie. - Kom igen, skaffa lite hjälp!
Sänk ner honom, sänk ner honom!
Bara lite till.
Andas.
Kom igen nu, Moonpie.
Kom igen, Moonpie!
Kom igen, Tokyo! Då tar vi dem! Åk, åk, åk, Tokyo!
Jonathan, akta dig där ute! Nu då, akta dem!
Håll dig bakom, Blue.
Se upp!
Jonathan E!
Tid i den tredje perioden, 11.35.
Sprinta! Sprinta!
Rulla av! Rulla av!
Blue!
Denna vägen, är du snäll.
Får jag bara säga först, att ni spelade en superb match i vår stad.
Tack ska du ha.
Ett enkelt problem, fast jag vet det är svårt för dig.
Din lagkamrat har ingen familj vi kan kontakta
och tillstånd måste inskaffas nu innan... vi fullbordar saker och ting.
Så, han är tekniskt sett död?
Ja, tyvärr.
Hans hjärta och lungor fungerar, men hans hjärna är...
Den har upphört.
Från de första minuterna vi hade honom, var det hopplöst.
- Jag fick uppfattningen att detta förklarades för dig. - Han är varm.
Ja. Men om du skulle kunna, är du snäll, skriva under frigivningsformuläret.
Det är nödvändigt.
Kan han...
Drömmer han?
Nej, det finns ingen hjärnaktivitet alls, ingen sorts medvetande.
Bara den djup koma, en grönsak.
Inga drömmar, ingenting.
Men till och med...
en växt känner någonting.
Vem vet? Snälla.
Den...
känner livet. Jag menar, den...
vänder sig mot solen.
Den lever, eller hur?
Du måste skriva under.
Du...
Lämna ni bara honom som han är.
Bara lämna honom som han är.
Någon måste skriva under. Det finns inget annat sätt.
- Åtgärder kommer att tas. - Snälla,
- det finns sjukhusregler som... - Nej, det finns det inte.
Det finns inga regler överhuvudtaget.
Låt mig veta om ni har några problem.
Du kommer inte att hitta några svar i Genève.
Var försiktig med din arm.
Jag anser att vi har konfronterats med något av en situation här.
Annars hadejag inte tagit mig friheten att ta upp er tid.
Ännu en gång gäller det fallet Jonathan E.
Vi vet att vi inte vill att någonting ovanligt händer Jonathan.
Vi har redan kommit överens om det.
Inga olyckor, ingenting onaturligt.
Spelet skapades för att demonstrera hur värdelösa individuella anstängningar är.
Låt spelet göra sittjobb.
Om energikorporationen har gjort allt den kan,
och om en mästare segrar över den anledning för vilken spelet konstruerades
då måste han förlora.
Jag hoppas att ni håller med mitt resonemang.
JAKANDE
Tack ska ni ha allihop.
Vill du följa mig, är du snäll?
Hallå! Hallå! Ja, det är det!
Den berömde Jonathan E. Åh, det är svårt att tro!
Åh, ursäkta röran.
Rollerboll mästaren. Ha, underbart.
Det är inte mycket folk som kommer för att träffa oss, vet du.
Vi är inte lätta att prata med, Zero och jag.
Vi är lite förvirrade igen här idag.
Detta är pinsamt.
Det är pinsamt att tappa bort saker.
Har ni tappat bort data?
Hela 1200-talet.
Tappat bort datorerna, flera vanliga datorer.
Vi kan inte hitta dem.
Vi flyttar alltid runt på saker, organiserar oss,
mina assistenter och jag. Men detta, detta är Zeros fel.
Zero, han är världens arkivskåp.
Ja, det var synd. Stackars gamla 1200-talet.
Jaha, men följ med här nu. Du vill väl börja genast, eller hur?
Ja, sir.
Denna vägen.
Så...
vi har förlorat de här datorerna
med hela 1200-talet i dem.
Inte mycket i det århundradet bara Dante, och ett par korrupta påvar.
Men det är så distraherande och irriterande.
Du har obegränsade restriktioner här, naturligtvis.
Men du måste komma hit så många gånger.
Alltihop tar sådan... sådan ansträngning.
Kommer tjänstemännen fortfarande hit?
Åh, de brukade göra det, några av dem.
- Och böckerna då? - Böckerna? De har ändrats allihop.
Helt transkriberade. All information är här.
Vi har Zero, naturligtvis.
Han är den centrala hjärnan, världens hjärna.
Flytande mekanik, flykanik.
Han är vätska, förstår du.
Han är... som att röra vid vatten.
Helt och hållet kunskap.
Allting vi frågar har blivit så, åh, så komplicerat nu.
Varja sak vi frågar...
I morse ville vi ta reda på någonting om 1200-talet.
Han flyter ut i alla våra förvaringssystem.
Han överväger allting. Han har blivit så...
tvetydig nu,
som om han inte vet någonting alls.
Skulle du kunna berätta någonting om korporationskrigen?
Krig, krig? Åh, ja, naturligtvis, vi har dem här allihop.
Puniska krigen, Preussiska krigen, Peloponesiska krigen,
Krim krigen, Rosornas krig. Man kommer inte ihåg dem i rätt ordning
men... korporationskrig?
Tja, Zero kommer att, eller kan, är jag säker på, berätta om vad som helst.
En minnesbank, ser du.
Det är meningen att han ska tala om var saker och ting är, och vad de kan betyda.
Titta, Zero. En besökare.
Jonathan E, rollerbollmästaren.
Du har arkiverat en massa data om honom.
Minns du?
- Svarar den dig? - Åh, ja, den pratar.
Den hittar saker,
och tappar bort dem,
och förvillar sig själv.
Fråga vad du vill, och han hittar det åt dig sektion och grupp.
Visst gör du, Zero?
Jaha, då så. Jag skulle vilja...
Jag skulle vilja ha information om korporationsbeslut.
Hur de tas och vem som tar dem.
Zero,
du hörde frågan.
Svara honom.
Negativt.
Du behöver inte ge honom en fullständig politisk förklaring.
Svara.
Negativt.
Detta är Jonathan E.
Han måste få veta.
Gör det enkelt.
Svara.
Korporationsbeslut tas av korporationens tjänstemän.
- Korporationens tjänstemän tar... - Vi har svaren. Vi har dem faktiskt.
- Kunskap kan ändras till makt. - Vi är historiens vatten.
Energi är lika med geni.
- Makt är kunskap. - Jag vill inte mobba dig.
Geni är energi.
- Korporationsenheter sköter delar... - Du måste svara!
...av ekonomi, tekonologi, kapital,
arbetare och marknader. Korporationsbeslut tas av...
- Du måste, Zero! ...korporationstjänstemän.
På 1200-talet...
- Negativt, negativt, negativt. - Det är så pinsamt!
Hallå, Johnny.
Hur är det med dig, Ella?
Nervös.
Hur är det med dig?
Jag är okej, antar jag.
Vad gör du?
Åh, tittar på dig.
Räknar dina ärr.
Ser hur du har ändrat dig.
Åh, du menar, det är...
Det är så jag har ändrat mig, va? Bara lite mer blåslagen.
Åh, nej!
Du är bara inte...
Jaa, tja.
Kom igen.
Vill du ha en drink eller någonting?
Nej, tack.
Du har ett trevligt ställe.
Åh, tack ska du ha. Tja, jag har sett ditt hus.
Har du?
Ja, när vi...
spelade i Rom, stod jag på andra sidan kvarteret,
och...
tittade på era trädgårdsgrindar i ett par timmar.
Jag bara...
stod där... undrandes...
hur era möbler såg ut,
vad ni sa till varandra på morgnarna.
Jaa. Hur är han?
Vad är det han gör, den här...
Åh, han är en stadsingenjör.
Vi har en jet-copter,
en son,
två katter och ett ställe i Alperna.
Jaha, du vill nog egentligen inte höra allt det här.
En son, va?
Ja.
Vi har många vänner.
Och han har en älskarinna. Vi har möbler som liknar dina mycket.
Samma smak på möbler. Vad säger du om det?
Vet du, Johnny,
det enda de vill ha är en sorts tillfällig kontroll
över bara en del av våra liv.
De har kontroll ekonomiskt och politiskt,
men de ger också saker. Det vet du att de gör.
Ger saker, va?
Det var de som var ansvariga för att ta dig ifrån mig,
och jag började hata dem.
Men det var de inte.
Det var spelet, Johnny.
Jag menar,
det var så viktigt för dig.
Det var som om jag inte ens var där.
Spelet, det fanns ingenting annat.
Förlåt.
Du vet att jag vill ha dig här.
Tja, jag menar...
Detta låter kanske helt fel, men...
Tja, jag försökte bara att
minnas mig själv då.
Kanske var det...
kärlek jag ville försöka att minnas.
Det finns... en massa saker som jag vill prata med dig om.
Jag har funderat, Ella,
funderat en massa.
Jag har tittat.
Det är som om folk
hade ett val för länge sedan mellan...
tja, att ha alla de där sakerna,
eller... frihet.
Naturligtvis...
valde de bekvämligheterna.
Men bekvämlighet är frihet.
Det har det alltid varit.
Hela civilisationens historia är kampen mot fattigdom och nöd.
Nej! Nej, det... det stämmer inte. Så har det aldrig varit.
Jag menar, de privilegierna bara köper oss.
Hördu.
De vill att jag slutar, Ella.
Så sluta då.
Bara så där, va?
Men du måste göra det nu.
Du måste, innan det är för sent, vare sig du vill eller inte.
Hördu, Johnny...
I nästa spel, kommer de inte att tillåta några avbytare.
Och ingen tidsbegränsning.
Du kommer att dö, Johnny. Alla kommer att dö.
- Ingen tidsbegränsning. Sa de det? - Ja.
Sa de åt dig att övertala mig om att sluta?
Ja, men det är inte därför jag kom hit.
Du måste lägga av för din egen skull.
Åh, snälla, Johnny, snälla.
Sa de åt dig att stanna om jag slutar?
Är du min stora belöning?
Du förstår fortfarande inte varför jag kom hit.
Du var den enda personen jag någonsin ville ha.
Jag ville ha dig vid min sida, det är allt.
RADERA
Det är som om du är en gud nu.
Kanske du vet vad jag inte vet.
Jag har...
Jag har varit så dum så länge.
Jag känner mig så tjurskallig.
Jag vet inte ens varför.
Det skrämmer mig.
Jag vet att jag förmodligen kommer att...
Jag förmodligen kommer att dö.
Och du kommer att ligga där och pumpa långt efter att jag är borta.
Hörru, du har...
Du har fått allting ordnat, gamle vän.
Vildhyacinter och allting.
Jonathan är död! Jonathan är död! Jonathan är död! Jonathan är död!
Houston! Houston! Houston! Houston!
Kan jag få er uppmärksamhet tack.
Regeländringarna för kvällens världsmästerskapsspel.
Inga avbytare,
inga straffar,
och ingen tidsbegränsning!
Titta nu, han har bollen. Nästa gång försvarar vi.
Då kör vi!
Vi tar honom.
Kom igen! Kom igen, ut därifrån!
Se till att få upp honom.
Han gjorde det!
Just det. Ta in honom i hissen.
Bort från räcket!
Jonathan är död! Jonathan är död!
Bort med honom från banan!
Bort med honom!
Jag vill inte ha en annan man på banan! Houston, vad i helvete håller ni på med?
- Ingen kommer att vinna denna matchen! - Det var inte menat som en match!
Aldrig!
Akta hans ben, akta det där benet.
Lugnt, lugnt!
Låt mig få honom, låt mig få honom. Låt mig få honom!
Ur vägen.
Jonathan!
Visiontexts översättare: Anna Maris